Trehytteklubben Cincinnati, Ohio
INSPIRERENDE TALE AV FØRSTEDAMEN I OHIO
Det var 2. mai 1934.
Selv om nedgangstidene i 30-åra hadde virkning over hele verden, -
- virket det fjernt fra min verden.
Jeg fokuserte på én ting.
Jeg ville bli journalist.
Den dagen var jeg mer spent enn noen annen gang i livet mitt.
Neste stopp er Clifton og Ludlow. Reis dere for Clifton og Ludlow.
Om jeg var rask, ville jeg rekke å se pappa hos bilforhandleren.
KITTREDGE gode biler
Pappa, se, jeg har gjort ferdig artikkelen.
Så flott, kjære.
- Ønsk meg lykke til. - Dette fikser du.
Ta rotta på dem.
Hun kommer til å bli journalist.
Vent og se.
KITTREDGE Biler
Landstrykere begår forbrytelser i Ohio Valley.
Kjøp avisen. Landstrykere begår brudd.
Landstrykere begår...
Broren min Charlie hadde fikset en avtale-
- hos Cincinnati Register.
Jeg gikk inn som besøkende, -
- men ville gå ut som journalist.
Hvordan kunne jeg visst hva livet ville bringe?
Jeg trodde jeg var klar.
Sju, takk?
Unnskyld, Mr. Peabody? Sir?
- Charlie Kittredges søster. - Ja, sir, jeg er Kit.
Billy. Jeg er 19, og ingen sir ennå. Takk likevel. Følg meg.
Charlie sa du ville se en reportasjeavdeling, og her er den.
Jøss. Cincinnati Register.
- Ok. Hvor er redaktøren? - Gibson? Der. Hvordan det?
Jeg har skrevet en artikkel, og vil du skal gi den til ham.
- Hva for noe? - Gi den til ham, så den kan trykkes.
Du spøker.
Du spøker ikke. Hun spøker ikke.
Jeg spøker ikke. Den er om verdensutstillingen i Chicago.
Jeg har intervjuet flere som har vært der.
Øyenvitner.
Er du her for å få en artikkel trykket?
Ja takk.
Du kan ikke gå til redaktøren i Cincinnati Register-
- og forvente at han skal trykke artikkelen din.
Det tragiske er at jeg betaler dere for å skrive dette vrøvlet.
Jeg vil ha noe nytt og friskt.
Jeg vil ha noe ekte før jeg...
Hva om jeg ser litt på den?
Takk, Billy, vil du det?
Jeg venter her.
Ta den tiden du trenger.
Nei. Du kan komme tilbake senere.
Det er greit.
Han skal bare lese, Ruthie.
Kanskje han ikke gir den til Mr. Gibson. Hvem vet?
Du er sent ute.
Vet mamma at du blir med?
Mamma, jeg går til Kit sammen med Frances.
- Greit, kjære. - Nå vet hun det.
God dag.
Kom igjen.
Jeg blir tatt opp i Trehytteklubben. Jeg blir tatt opp i Trehytteklubben.
God ettermiddag.
Hallo.
Vet dere om folkene i strøket er interessert i litt hjelp?
- Kommer an på. - Hva er hjelp?
Et yrke.
Jeg og partneren min jobber i bytte mot mat...
- Jeg heter Will, og dette er Countee. - Hei.
Mamma er i hagen med Hageklubben. Følg meg.
Jeg blir tatt opp i Trehytteklubben.
Det går bra. Det vil gå bra.
Hører du skal flytte, Louise.
Mannen min har reist, -
- og vi bor på Netherland til han gir klarsignal.
Netherland Plaza Hotell?
Hører det er storartet.
Vi vil gjerne se rommene.
Margaret, se.
Mor.
Landstrykere. Ikke til å stole på.
Hallo.
Kan jeg hjelpe dere?
- Mor, dette Will og vennen... - Countee.
De vil jobbe for mat.
Jeg kan reparere det meste.
Vinduer, -
- gjerder, alle slags maskiner.
Vi er ansvarlige og pålitelige.
Kom tilbake i morgen.
- Så får vi se. - Takk.
Et øyeblikk.
Ikke gi dem mat, Margaret.
Vil dere ta med dere litt mat?
Takk, men vi tar kun mat for arbeid.
Dere kan ikke gå sultne.
Kjapp dere. Mrs. Culver kaster seg over nøttene.
Hvem vet hva hun gjør med smørbrødene?
Ta det som forskudd.
Kom igjen.
Greit, som forskudd. Takk.
- Vi nedbetaler i morgen. - Ses da.
Kom igjen, Countee.
Mannen min sier la dem sulte.
Da holder vi dem borte fra byen.
Louise, da.
De guttene er jo også barna til noen.
Kom igjen, Will.
Innta plassene, alle sammen.
"Member-o-belia."
Eleanor Roosevelt. Amelia Earhart.
Kit, Ruthie, Frances-
- og snart, Florence.
Florence Stone, -
- sverger du lojalitet til Trehytteklubben, og kun til den-
- så lenge du lever?
Ja.
Og om noen ber deg bli med i klubben til 9th Street?
Da vil jeg le dem opp i ansiktet.
Du skal si: "Da avslår jeg."
Jeg vil avslå-
- og le.
Nå vil Ruthie få hellig vann fra den hellige hyllen.
Det er i den hellige bollen.
Bra.
Medlemmer og potensielle medlemmer, -
- plasser høyre hånd i bollen.
Vi er én.
Legg fingrene over hjertet, slik-
- for å avlegge eden.
Alle sammen:
- Jeg sverger lojalitet til... - Betty Lou.
Robert, gjør noe!
- Sir...? - Ja.
- Det kommer til å gå bra. - Glem det.
- Frances, se. - Sengen din.
- Hva betyr det? - Møblene mine.
"Overdragelse på bankens ordre."
Banken tar huset vårt.
Ruthie, er ikke det banken til faren din?
Kan du be ham gi det tilbake?
La dem gå, Betty Lou.
Så synd. Hadde ingen anelse.
Han mistet jobben for mange måneder siden, Lorraine.
De har solgt egg for å klare seg.
- Unnskyld meg. - La dem gå, ok?
Kom igjen.
Bildet mitt er ikke på member-o-belia-veggen ennå.
Florence.
Alle ser på, Lou.
Betty Lou.
Beklager så mye.
- Kom igjen. - Hvor skal de dra?
Vet ikke.
Beklager, Barbara.
Der er hun. Hvordan går det med jenta mi?
- Pappa. - Kom hit.
- Hva er galt? - Se, pappa.
"Familien Stone mister huset."
Derfor liker jeg eventyr best, -
- for uansett hvor skumle de er, -
- så lever alle lykkelig livet ut.
Ofte har de også flotte klær.
Takk, Ruthie.
Vet noen hvor Frances Stone er?
Borte.
Bor hos familie.
- I en landstrykerleir et sted. - Slutt, Roger.
Frances Stone er en stakkarslig eggselger, -
- og det vet alle. Kjolene var laget av fôrsekker.
Roger. Ruthie, ikke et ord til.
Dette er et bra tidspunkt til å si-
- at den siste oppgaven før ferien-
- blir å hjelpe til på et suppekjøkken-
- som gir mat til fattige og trengende.
Pappa sier at de som spiser der-
- snylter på myndighetene. Derfor har vi nedgangstider.
Skjønner, Roger.
De som ikke vil delta, -
- kan skrive 1500 ord om veldedighetens historie.
Roger leder min gruppe på suppekjøkkenet.
Han er en fin gutt.
Han er grusom. Han ville ikke skrive oppgaven.
Grace Kan ikke mate henne lenger
Mor, se. Hun er helt alene.
Stakkars.
"Grace. Kan ikke mate henne lenger."
Kan vi ta henne?
Hva? Nei.
Hun kan være bursdagsgaven min for i år og neste år-
- og for alltid.
Beklager, kjære.
Hva sa du, Grace?
Ok, jeg skal si det til henne.
Hun sier hun vil være stille og bare spise rester, -
- og være den beste hunden man kan ha.
Kan vi i det minste ta henne med hjem for én enkel, ubetydelig natt?
Kan du si nei til det ansiktet?
Mor.
Vær så snill.
Javel, men bare én natt.
Hun sa ja. Du blir med hjem.
SENGER OG ROM TIL LEIE
Jeg skal ta vare på deg.
Smoots HERBERGE
Hjelp. Stopp ham.
- Hjelp, stopp ham. - Hjelp.
- Stopp ham. Politi. - Hva skjedde?
Så du det? På høylys dag.
- Han tok lommeboken. - Går det bra?
- Ja, ma'am. - Hvilken farge hadde den?
Rød. Sønnen min laget den.
Så du tatoveringen hans?
Den var rar. En fugl, eller noe.
Det gikk så fort at jeg ikke fikk sett det.
Jeg så at han var en landstryker.
Ta hunden din.
Rød lommebok tatovering - landstryker
Spiste lunsj sent i dag, Margaret.
Spar restene.
- Mer kjøttpudding, onkel Hendrick? - Nei, takk.
Jack, om du støtter presidenten og hans "New Deal"-program, -
- får du se hva som skjer med landet.
- Sønnen din sluttet på college. - Han utsatte.
- Ikke sant? - For å bli med-
- i et av disse programmene.
CCC er et flott program, Hendrick. Charlie bygger parker, fikser veier...
Og sender penger hjem fordi forretningene går dårlig.
Det er ingen skam å hjelpe familien.
Tenk å se deg slik, Margaret.
Sparer på restene.
Vi liker restemat.
- Jeg bør gå. - Nei, bli litt lenger.
Du tror jeg preker undergang.
La meg si dette. Når folk lever over evne-
- i hus større enn de har råd til...
Hva er den lyden?
Å, du har ikke møtt vårt nye familiemedlem, Grace.
Hun er vanligvis stille, onkel Hendrick.
- Bortsett fra når hun snorker. - Og siklingen.
Det siste dere trenger er enda en munn å mette.
Heldigvis spiser hun lite.
Kom igjen, Grace.
Flink jente.
Bør ikke dere dra tilbake til der dere bor?
Jo, sir.
Hovedstaden i North Dakota? Kjapt.
Bismarck.
Pass på at moren din ikke jobber for mye.
GRATIS SUPPE TIL ARBEIDSLEDIGE
Utrolig at disse folkene ikke har penger til mat.
Kom hit og skjær opp brød til folkene-
- bakerst i køen.
- Vil du ha litt brød? - Takk, kjære.
Unnskyld meg.
Far.
Prøvde.
Hvor er hun?
Hun er i trehytten.
Kit.
Kit, jeg vet du er der.
Jeg forstår det om du er sint på meg-
- eller flau.
Kom ned, kjære. Jeg vil forklare.
Kit.
Hvorfor var du der, pappa?
Banken tok bilforretningen.
- Gjorde faren til Ruthie det mot oss? - Kit.
Det er ikke personlig.
Mister vi huset?
Det vil gå bra.
Hvor er bilen vår?
Pappa.
Det vil gå bra.
Kit, er faren din god nok til å spise på suppekjøkkenet?
Overse dem.
Nå kommer Kit til å avle kyllinger, selge egg-
- og gå med fôrsekker, sånn som Frances.
Hva er en fôrsekkjole?
En kjole laget av sekken som kyllingfôret kommer i.
Skal du gå med det, Kit?
Det skal hun. Etter at de begynner å selge egg.
Vi selger ikke egg.
Neste steg er fattighuset.
Kjøp kylling og egg av Kit Kittredge.
En gjeng snyltere.
Kom hit og si det til meg, Roger.
Ok. Dere er snyltere.
Hva har du bak deg?
Har du noen egg?
Mye skal du ha for dem, Roger?
Se på fjærbuksa.
Hvordan går det med...
...veggmaleriet?
- Mamma, det var Rogers feil. - Å, Kit.
Ikke ta alt så personlig.
Alle sliter om dagen.
Vi måtte flytte tingene dine på loftet.
På loftet? Hvorfor det?
Mamma og jeg har bestemt oss for å ta inn leieboere.
Leieboere? Mener du-
- fremmede?
Som skal bo hos oss, -
- spise maten vår og sitte i sofaen vår?
Det er ingen skam.
Mange gjør det for å klare seg.
Vi skal vel ikke begynne å selge egg?
Har ikke tenkt det.
Dette er bare midlertidig, kjære.
Når jeg kommer til Chicago, vil jeg finne en god jobb-
- fortere enn du kan si "Plymouth".
Chicago?
Skal du dra?
- Jeg har muligheter... - Nei.
- Kit.
Du sa det ville gå bra.
Det går ikke bra om vi ikke er sammen.
Ikke la deg knekke.
Da jeg var rundt 14,-
- byttet pappa noe gårdutstyr mot en gammel T-Ford.
Jeg skulle sveive den, -
- og sveiven brakk.
Bilen stønnet, og døde i oppkjørselen vår.
Jeg ville vrake den til pappa kom inn-
- og sa: "Ikke la deg knekke, sønn."
Ikke la deg knekke.
Den fungerte i fem år etterpå.
Enten det er en gammel T-Ford, -
- eller et fargebånd, -
- eller å dra til Chicago for å finne jobb...
...må vi ikke la oss knekke, kjære.
Kom igjen.
Leggetid.
Hva om du ikke kommer hjem?
Jeg, Jack Kittredge-
- sverger-
- at jeg vil skrive til deg hver uke.
Og at ingenting i denne verden-
- kan hindre meg fra å komme hjem til deg.
Lover du, pappa?
Virkelig?
Ja.
Glad i deg, pappa.
- Glad i deg. - Glad i deg også, kjære.
NATIONAL TRAILWAYS BUSSELSKAP
17. juni 1934. Kjære pappa.
Takk for brevet. Vi savner deg også, og håper du finner arbeid i Chicago.
Her går ting som vanlig.
Det er skoleferie, og jeg kan ikke ringe, for telefonen er frakoblet.
Ingen telefon?
Alt jeg gjør er å vaske, bone og brette, -
- og stryke, tørke og lage mat.
Og så gjør jeg alt på nytt igjen.
Mine store journalistplaner ligger på is.
Ikke misforstå, pappa. Jeg klager ikke. Jeg bare...
...klager.
Huset er fullt av leieboere, så vi har det travelt.
Mrs. Howard og sønnen Stirling flyttet inn på rommet mitt.
Nesten framme, Lamby.
- Lamby. - Lamby.
Det blir rart å ha en gutt fra klassen her.
Jeg blir nok vant til det.
Mor flyttet inn på syrommet for å gi plass til leieboere.
Det syntes jeg var lurt.
Rommet ditt leies av Miss Dooley, -
- en danseinstruktør som øver i hagen.
Tror ikke Mrs. Howard liker det.
Visste du at mor har delt opp stuen-
- for å få plass til Miss Bond, en bibliotekar som nylig flyttet inn?
Om hun bare lærer forskjellen på gass og bremse...
Unna vei!
...så kan vi slappe av
Hvor ble det av alle sammen?
Det vil glede deg å høre-
- at vi bruker tante Millies tips-
- for å bevare maten.
Som å skjære opp en toast i tre deler-
- og få et brød til å vare i tre måltider.
Mor sier det er magi, -
- men den ekte magikeren er nykommer...
Jefferson J. Berk, -
- mester i lureri, keiseren av bedrag-
- og en fabelaktig utbryterkonge.
Se. Jeg trenger en frivillig.
Unge mann.
- Hva heter du? - Stirling.
Stirling.
- Har du noe imot disse? - Nei da.
Bli med meg.
Legg merke til kvaliteten. Kommer du deg ut av dem?
- Er du sikker? - Ja.
Sikker?
Det eneste som kan få deg ut er nøkkelen.
Får vi håpe. Det virker ikke alltid.
Da må du skjæres ut.
Sånn ja. Kan du holde nøkkelen?
Ja.
Ikke mist den. Setter du på meg disse?
Ja.
Nå.
Skal jeg bryte meg ut?
Med kraft eller magi?
- Magi. - Magi.
Greit.
La oss telle. Se hvor lang tid det tar.
En, to, tre...
- Hvordan gjorde du det? - Magi.
Og, pappa, husk at jeg savner deg mer enn du vet.
Det gjør vi alle. Ikke glem det.
Hei.
Beklager.
Allergi.
Disse er fra rommet ditt.
La dem ligge der.
Jeg skal legge dem vekk.
Er det...
...Ernie Lombardi?
Ja.
Et bilde av Schnoz.
Visste du at han er størst på laget?
1,92 meter og 105 kilo.
Favoritten min.
Morsomt. Han har en stor nese, og du har...
Store ører.
Jeg vet det.
Det er derfor jeg liker ham.
Beklager at vi tok rommet ditt.
Det går bra. Jeg får skrevet mer her.
- Hva skriver du? - Nyhetsartikler.
- For familien? - Og for Cincinnati Register.
Skriver du for avisen?
Jeg har ikke blitt trykket ennå, men jeg håper på det.
Vennen til broren min er en viktig journalist i Register.
Beklager, ikke noe for Register.
Alle vil høre om verdensutstillingen i Chicago.
Alle har skrevet om den.
- Vet du hva Mr. Gibson sier? - Ja, gjør det.
Jeg vil ha noe nytt og friskt.
Jeg vil ha noe ekte. Ikke tilslør historiene.
Dette er Cincinnati Register, opprettholder av sannhet-
- i en verden full av sentimentalt vrøvl.
Hva sa du, Mr...?
Peabody. Sir, William Peabody og ingenting.
Bare siterte deg, sir.
Vent, Mr. Gibson.
Vel.
Hallo, kjære, hva heter du?
Kit Kittredge. Egentlig Margaret Mildred, -
- etter mamma og en tante.
Da jeg var liten, pleide far å synge:
Pakk problemene i en kit-sekk.
Det ble værende.
Sir.
- Fascinerende. - Vent.
Jeg har en artikkel jeg synes du bør trykke.
Tusen takk.
Forresten lesper jeg ikke.
MAGISK HÅNDBOK for unge magikere
Oi da.
Går det bra?
Så lenge hornet virker.
Vil du ha en bok?
- Har ikke tid til å lese. - Du bør sette av tid.
Det er en god måte å nå dit du vil.
Jeg er nettopp ferdig med denne.
Robin Hoods eventyr?
Han stjeler fra de rike og gir til de fattige.
- Hva skjedde så? - Det får han fortelle selv.
Vil du ha en, Countee?
Kan bare landstrykerspråk.
Det har jeg aldri prøvd.
Hva om jeg lærer deg å lese bøker, og du lærer meg landstryker?
Storveis, Stirling.
Hva med denne?
Takk.
- Den er på lån. - Ok.
Will?
Går det bra?
Will?
Jeg vil gi deg Mr. Kittredges gamle sko.
Det kan jeg ikke.
Du har jobbet godt. Mer enn hva du og Countee har spist for.
Ta disse før skoene dine faller av.
Takk.
Prøv dem.
- Miss Bond. - Mrs. Kittredge.
Will.
Ruthie.
Hei, Ruthie. Hva er galt?
- God morgen. - Vi skal på ferie.
Myrtle Beach i 10 dager fra fredag.
- Hva er ille med det? - Det er gøyere her.
Jeg snakker om dere hjemme. Spør mamma.
Jeg fortalte henne om deg, Miss Dooley.
Takk.
Hun sa ikke hva hun fortalte om deg.
Du trenger en novelle.
Hva skriver du?
Du ga meg en idé til en artikkel.
Jeg vil skrive den ned før jeg glemmer den.
Sånn.
Jeg gjør dette, så kan du skrive det ned før du glemmer det, ok?
- Sikker? - Gå.
- Takk, Ruthie. - Jeg har det rette her.
De passer bra.
Takk.
Fint.
Ønsk meg lykke til.
Hvem er det?
Margaret Mildred Kittredge.
- Hva vil du? - Bli trykket.
Hvordan kan jeg si dette pent?
- Du har ikke lest det! - Hun beklager, Mr. Gibson.
- Kom igjen, Kit. - Ja, jeg beklager.
Beklager at du ikke gjenkjenner en god artikkel-
- når den står utenfor døren din.
Hva sa du?
Portrett av et herberge, sir. Friskt, nytt og ekte.
Det du holder i hendene, sir, er historien du har ventet på.
Du kan kaste meg ut, men les den først.
"Et barneblikk på nedgangstidene i Cincinnati."
Av Kit Kittredge, 10 år.
Det holder.
Skrev du dette?
Ja.
Ikke verst.
- Skal du trykke det, Mr. Gibson? - Beklager.
"Ikke verst" er bra, -
- men ikke godt nok.
Fortsett, kjære. Vi betaler frilansere en penny pr ord.
En, to, tre, fire, fem, seks, sju, åtte.
De betaler en penny pr ord.
Jeg kan tjene 2-3 dollar på bare én artikkel.
Tenkte å skrive om deg og Countee, Will, om jeg får lov.
Er vi interessante?
Jeg vil følge dere i en dag og finne det ut.
- Sånn snakker journalister. - Å ja.
Jeg skal hente noen ting-
- i leiren.
Du kan bli med.
Med mindre du trenger oss, mor.
Jeg klarer meg.
Kom igjen, Countee.
Ruthie, Stirling. Vil dere være assistentene mine?
- Får vi lønn? - Nei.
- Greit. - Ja.
Will, Countee snakket om å lese landstrykerskilt?
Han kan lese et skilt på en portstolpe på 200 meters avstand.
Han har reddet meg mange ganger.
Hva slags skilt?
Til hjelp for landstrykere.
- Ser du det? - Ser ut som en katt.
Det er en katt. Et godt tegn.
Her bor en snill dame.
Vi er sjelden velkomne.
Dere hadde en katt, Kit.
- Vi hadde en katt. - Jeg bor der. Har jeg en katt?
- Håper vi har en katt. - Det har dere sikkert.
Beklager, ingen katt.
Men dere har fiskebein.
- Hva betyr det? - Bra søppel.
Hvordan er det å streife, Will?
Toget tuter.
Motoren ryker, og man løper og hopper om bord.
Man lar det ta en til et nytt liv.
- Man føler seg fri. Sant, Countee? - Stemmer.
Hvor er hjemme, Will?
Texas.
Hadde en gård. Avlingene feilet to år på rad.
Pappa slet for å beholde den, men-
- de dro vestover med Belle, Evelyn og lillesøstrene mine.
De ville ha meg med, -
- men jeg syntes tiden var inne for å prøve meg selv, -
- så jeg streifet rundt, fikk venner, og jobbet her og der.
Så møtte jeg Countee og faren i Oklahoma for 14 måneder siden.
Siden har vi holdt sammen.
- Kalte oss... - "De tre musketerer."
Det gjorde vi.
Så kom influensaen.
Pappa overlevde ikke.
Nå er det bare oss.
Gudskjelov at jeg har ham.
Snart drar vi til California...
...for å møte resten av familien - Vil de like meg?
Nei.
Bare tuller. Kom igjen.
La oss komme i gang.
Hva betyr dette?
- At vi nærmer oss? - Vi er ved en landstrykerleir.
Hva er en landstryker?
En som streifer på tog, drar rundt og ser etter jobb.
Som mange av disse folkene.
Her er det. Hjem, kjære hjem.
Kom igjen.
Livet i en landstrykerleir er ikke lett. Disse folkene hadde hus og jobb.
Vi er bare litt uflaks unna-
- å være i samme situasjon.
Eddie, der nede.
Hver dag er en kamp for mat.
I de fleste leire deler man på godene:
Grønnsaker, poteter og kanskje kjøtt på en god dag.
Får jeg ta et par bilder?
Klart det.
De legger alt i en kjele, og lager landstrykergryte.
- De som kan, bidrar. - Fikk du kjøtt?
De som ikke kan, jobber hardere dagen etter.
Alle får dele.
De har en egen butikk, -
- hvor man legger igjen det man ikke vil ha, og tar det man vil.
For det meste virker de til å stole på.
Men de kommer stadig i trøbbel.
Det første tegnet man lærer er fare.
De trenger det for å beskytte seg-
- og hverandre.
I vanskelige tider vil folk skylde på noen.
Landstrykerne er et enkelt mål.
Framme.
Soverom.
Stue.
Bad.
- Bibliotek. - Kom inn.
- Sover du her? - Hei, doktor.
Will.
Hvordan er halsen til Countee?
- Mye bedre. Takk. - Bra.
Robin Hood, ja?
Ja.
Doktor, hva synes du om en-
- som stjeler fra rike og gir til fattige?
Er han god eller ond?
Jeg må si god.
Ja, jeg også.
Ses, doktor.
Will.
Kom ut, alle sammen. Dere må møte noen.
- Ok. - Ok.
Velkommen.
Sheldon Pennington den tredje.
- Stirling Howard den fjerde. - Kit Kittredge den første.
Jeg er Ruthie.
Venner av Will og Countee.
Pennington er navnet, aksjer var yrket.
Faren min også.
Legger vekt på "var".
Her er det mange som var det ene og det andre.
Når jeg får en god jobb, -
- skal jeg hente kona og sønnene.
Den ene er på din alder.
Stirling Howard, -
- hvor har du vært?
Med Will og Countee i landstrykerleiren.
Aldri ta ham med dit igjen, forstått?
Noensinne.
Ja, ma'am.
Det var ikke hans feil.
- Jeg bare... - Jeg ga tillatelse, Louise.
Unnskyld oss.
Jeg advarte deg mot dem.
- Mamma... - Mange er kriminelle.
- Få tillatelse fra meg neste gang. - Jeg må gå.
Kom igjen.
- Beklager, mor. - Ikke nødvendig.
Vi har ikke råd til å hisse på oss leieboerne.
Sitt med meg.
Jeg ønsket ikke dette for deg.
Du bør være-
- ute og leke, og ikke bry deg om leieboere og renter, -
- og å selge egg.
Selge hva?
- Egg. - Vi har ingen kyllinger.
Jo da. Tante Millie sendte dem.
Kit, det vil hjelpe oss.
- Å nei. - Kit.
- Nei. - Kit.
Alle vet at fattighuset er neste steg.
Margaret, sitt.
Se på meg.
Å selge egg, dyrke grønnsaker, bruke alt vi kan, -
- kan være det som holder oss unna fattighuset.
Alternativet er å bo hos onkel Hendrick.
Til faren din får seg jobb.
Hva blir det til?
Kyllingene eller onkel?
Kyllingene.
Takk.
Takk. Jeg, Jefferson J. Berk, -
- skal få en person til å henge i luften.
Sveving?
Ingen triks.
Jeg skal få noen i dette rommet til å sveve.
Vektløs.
Jeg trenger en frivillig.
Miss Bond?
Har aldri fått en bibliotekar til å sveve før.
Hva med en danseinstruktør?
Ja, men det er en lang historie.
- Kom, Miss Bond. - Å nei.
- Jo. - Mr. Berk, jeg kan ikke.
- Jo. - Kom igjen.
- Sånn. - Ja.
Miss Bond, Miss Bond, Miss Bond.
- Greit, men det går ikke. - Sett deg.
- Greit. - Len deg bakover.
- Greit. - Sånn ja, det er bra.
Kryss armene over brystet. Bra. Lukk øynene.
Lukk øynene.
- Har du det behagelig? - Nei.
Flott. Barn, lysene?
Miss Dooley, vil du spille?
Det gjør jeg.
Vil, ja.
Miss Bond.
Du blir søvnig.
Svært søvnig.
Du føler deg lett som luft.
Du hører bare min stemme.
Alle andre lyder forsvinner.
Øyelokkene blir tunge. Du kan knapt holde dem åpne.
Du...
...sover...
Mrs. Howard, høye lyder kan vekke henne, -
- og hun kan falle.
Ja.
Miss Bond, mine damer og herrer.
Jeg sa det ikke ville fungere.
Mamma, du skulle sett det. Mr. Berk fikk Miss Bond til å sveve.
Går det bra?
Selvsagt. Ingenting hendte.
- Jo da. - Å nei.
- Du var i luften. - Nei.
- Er det posten? - Ja.
- Unnskyld meg. - Posten er her, mamma.
- Mr. Berk. - Takk.
- Miss Bond. - Er det ett fra pappa?
Ikke i dag, kjære.
Han skriver ofte nok.
Jeg må si, Mrs. K., at om eller når jeg gifter meg, -
- håper jeg mannen min blir like oppmerksom som din.
Jeg får vel en snylter som...
Glem det.
- Å nei. - Noe galt?
Min stakkars fetter Frederich ble angrepet av en landstryker.
Tok klokken og lommeboken, -
- og banket ham opp.
Så fælt.
Passer kona på ham?
Han er ikke gift.
Jeg er hans eneste familie.
Mrs. Kittredge, er det greit om han bor her noen dager?
Når han blir bedre. Jeg skal betale for måltidene hans.
Selvsagt, jeg har et kott på loftet.
- Jeg skal gjøre det klart. - Takk.
Miss Bond snakket nettopp om landstrykerkriminalitet.
Sladder. Man hører slikt på veien.
De sier det har vært mange ran.
- Ikke alle landstrykere er like. - De har brutt seg inn i hus, -
- og ranet folk på høylys dag. Noe bør gjøres.
Det snakkes om å jage dem vekk.
De gjør innbrudd.
Vi bør kanskje låse vekk verdisakene.
Jeg syr pengene inn i undertøyet.
Miss Dooley, det er barn tilstede.
Har de ikke undertøy? Det håper jeg virkelig.
Pappa har pengene i safen.
Flott. Bankmannen stoler ikke på banken.
Mrs. K., vil du ha denne i boksen?
Den er gammel og verdifull.
For sikkerhets skyld.
Selvsagt. Den er vakker.
Ja?
Ville si til Ms. Kittredge at jeg har funnet plass til buret-
- ved klessnoren i nordre hjørne.
- Flott. Takk, Will. - Kom igjen, Countee.
God dag.
- Ha det, Will og Countee. - Ha det.
Jeg bør låse inn disse også.
Jeg bør gjøre det samme.
Vil ikke miste fars klokke.
Disse ringene også.
Det er gifteringen din.
Det er greit. For sikkerhets skyld, Stirling.
"Godhet og ære i landstrykermiljøet"?
Ikke noe spørsmål. En erklæring.
"Godhet og ære i landstrykermiljøet."
Du må innrømme at det er friskt.
Ja, kjære, men-
- man vil at folk skal kjøpe avisen, ikke le av den.
Det finnes gode og dårlige landstrykere, sir.
Akkurat som med epler.
Og med-
- redaktører.
Kom hit, Kit.
Ser du det kartet?
Disse byene, Dayton, Hamilton, Cincinnati, -
- har rapportert lovbrudd hvor landstrykere er mistenkte.
De tilbyr $ 150 til de som tar de kriminelle landstrykerne.
Hvem vil betale for å høre hvor snille landstrykerne er?
Det er derfor de bør vite det.
Her er et tips:
Av og til må man spille sangen publikum vil synge, Kit.
Melding om ran. 51 North Abbott Place.
- Haltende landstryker. - Det er der Ruthie bor.
Det var en landstryker. Hoppet ut foran meg.
På lyse dagen.
- Han haltet. - Ja.
- Noe annet? - Hadde han en tatovering?
Noe uvanlig, som en fugl?
- Dette er et åsted, frøken. - Han hadde faktisk noe.
- Sterke farger. - Stemmer.
- Det er tatoveringen. - Frank?
Kom hit.
- Hva tror du, sheriff? - Et varemerke.
Will?
- Går det bra, Kit? - Hvor er Will?
Vet ikke. Skulle vært her.
Kanskje han ble forsinket.
Posten er her.
Om det bare var så enkelt.
Ett til Mr. Berk. Skal gi det til ham senere.
Selvsagt, Mrs. Kittredge.
Fra pappa?
Det er fra tante Millie.
Og, Stirling, ett til deg.
Mor.
Det er fra New York.
Fra pappa.
Det er et til deg også.
Førti dollar?
Unnskyld meg.
Vær så god.
Hva gjør du her?
- Beklager, jeg... - Det går bra.
Jeg bytter på sengen.
Så etter tidligere. Ville spørre deg om brevet.
Sier faren din når han kommer hjem til Cincinnati?
Stirling?
Å nei.
Han vil du skal flytte til New York, ikke sant?
Det er derfor du er så opprørt.
Faren din fikk jobb i New York, -
- og nå vil han at du skal flytte dit.
Hvorfor får ikke folk jobb i Cincinnati?
Hater postmannen.
Og å sende brev, -
- bokstaver og ord. Hater ord.
- Hva snakker du om? - Fordi man tror på dem.
Selv når de er usanne.
Han sa han skulle skrive. Han sa: "Du hører fra meg."
Faren din?
Jeg fikk ham til å love.
Gjorde du?
Han holdt løftet først.
Jeg fikk brev hver uke.
Så ble det stadig færre, -
- helt til det ikke kom noen lenger.
Så tok hun av ringen.
Skrev du brevet til moren din?
Hun trenger å høre fra ham.
Det var penger i det.
Han ga dem til meg før han dro.
Til krisesituasjoner.
Jeg visste det hele tiden.
Han kommer aldri tilbake.
Hei, Kit.
Jeg har noe til deg.
Det er en scooter.
Takk.
Will, hva har skjedd med benet ditt?
Skadet det en kveld.
Ikke i går morges?
Greit om jeg stiller deg noen spørsmål?
Ja, sir.
Hvordan skadet du benet?
Jeg ble angrepet.
Jaså?
Ja, sir.
For noen kvelder siden.
Noen angrep meg og sparket meg i kneet.
Hadde du på deg de skoene?
- Nei, han stjal dem. - Er ikke det synd?
Det hadde blitt vanskelig å identifisere et fotspor.
Husket du å anmelde det?
Hvem hører på en landstryker, sir?
Kjenner du Smithens?
Ruthie Smithens?
Disse folkene ser ut til å tro at du vet mye om henne.
- Hennes økonomiske situasjon. - Nei, jeg vet ingenting.
Visste du at Smithens var utenbys?
Ja, sir.
Husker du at hun sa-
- at de har pengene i en safe i kjelleren?
Jeg må be deg holde deg her, gutt.
Om du hopper på et tog på natten, -
- eller setter en fot utenfor byen, -
- skal jeg spore deg opp og bure deg inne så raskt-
- at du får skoene på føttene igjen.
Forstått?
Stans! Tyv!
- Hei, du. Stopp. - Hallo?
Mor? Er du der?
- Kit? Stirling? - Hvem der?
- Hva skjer? - Vi har hatt innbrudd.
En gang til, Mr. Berk.
Fikk ikke sove.
- Trodde jeg hørte en lyd ute. - Jeg også.
Jeg gikk for å se, og da så jeg ham.
Will Shepherd?
Det var mørkt.
Det var Will. Han hadde låsboksen.
Ms. Kittredge, var noen av dine eiendeler i den boksen?
Alt vi hadde.
- Tok han pengene våre? - Selvsagt gjorde han det.
Selv om han visste de trengte dem?
- La oss arrestere ham, Frank. - Nei.
For en grusom gutt.
Han snakket mye om Robin Hood, Kit.
Om å stjele fra rike.
Vi er ikke rike. Det vet han.
Jeg kan ikke tro det.
Will Shepherd? Har noen sett Will Shepherd?
Will Shepherd?
Beklager å bry deg så tidlig, ma'am.
Det går bra. Kom inn.
- God morgen. - God morgen.
Assistenten min fant disse i teltet til Will Shepherd i dag tidlig.
Håpet du kunne gjenkjenne dem.
Er dette skoene du ga til Will Shepherd?
Og denne?
Det er brosjen min.
Så dere ringen til moren min?
Nei, gutt.
Vi tror han begynte hos Smithens, -
- og gikk videre til dere. Det er en innsidejobb.
Nei, det er umulig.
Raneren hos Smithens hadde tatovering.
Hørte det fra et øyenvitne. Jeg har notater.
- Will har ikke tatovering, sheriff. - Kjære.
Har dere funnet ham?
Ingen har sett ham.
Ingen vet hvor han er.
Kjære pappa, uker har gått, -
- og det er ingen spor etter Will eller Countee.
Kan ikke tro at han vil stjele.
Noen gjorde det, og alle pengene er borte.
Nå er det et overdragelsesskilt i den vakre hagen vår.
Som om det ikke er ille nok, sier Hendrick at vi ikke kan ta med Grace-
- når vi flytter til ham. Vi må gi henne bort, pappa.
Hvordan kan jeg gi henne bort?
Jeg vil be mamma snakke med ham. Hun er så trist, pappa.
Hun smiler nesten aldri.
Hvorfor er du ikke her?
Hvorfor har vi ikke hørt fra deg? Du lovte å skrive hver uke, -
- og nå blir det stadig lenger mellom hvert brev.
Ikke bli borte.
Om du ikke jobber i Chicago, hvorfor ikke i Cin...?
Kjære pappa, jeg fikk brev fra Frances og Florence i går.
De bor hos familie i Sacramento, California, og har det bra-
- som du sa.
Har mor nevnt at faren til Ruthie snakket med banken, -
- og at de gir oss en måned ekstra i huset?
Jeg vet at Ruthie støttet oss. Hun er en ekte venn.
I forrige uke laget mamma en kjole til meg av en fôrsekk.
Jeg hadde den på første skoledag. Brydde meg ikke.
Den er vakker.
Noen jenter likte den så godt, -
- at hun laget en til dem også. For penger.
Tenk det.
Alt fôrsekkmaterialet ble kastet.
Rent overskudd.
Tante Millie blir stolt, og onkel Hendrick vil bli sjokkert.
Skal ha den på første dag når vi flytter til ham.
Jeg vet du har korte ben, men du kan klare det.
Ja, flink jente.
Å selge egg er ikke så ille. Det er ganske gøy.
Kjøp ferske egg. Femten cent dusinet.
Kjøp ferske egg.
Mr. Berk dro for å hente fetteren Frederich på togstasjonen.
Et nytt ansikt i huset vil få opp humøret.
Hvor enn Will og Countee er, håper jeg...
Går han med bleie?
Ja, Jefferson.
En ape?
Han heter Curtis.
Glad i deg, Curtis. Hvem er apegutten min?
Han er så søt.
Stirling, kom deg vekk fra den ekle skapningen.
Få den vekk. Vekk.
Curtis, kom.
Klø ham på magen, -
- så blir han vennen din for alltid.
Om jeg klør ham...
Margaret.
Det er bra vi skal flytte, for ellers ville vi flyttet.
Mr. Berk, vi har et kott til deg oppe.
Beklager rotet. Det er et stort hus å pakke fra.
Vi har ikke tid.
Takk for bryet, ma'am. Jeg blir bare noen dager.
- Er du også fra Baltimore, Mr. Berk? - Kall meg Frederich.
- Jeg er opprinnelig fra Canada. - For et sammentreff.
Trodde du var fra Poughkeepsie.
Flyttet til Baltimore i 1922 for å jobbe i trylleshowet til Jeff.
Vi kalte oss Luigi og Sam.
Jeg var Luigi.
Gode tider.
Uansett.
Jeff sagde kvinner i to mens Lola sang.
- Lola? - Ja.
Lola. Dette var favoritten hennes.
Må hun hvile i fred.
Sheriffen sa det var en innsidejobb.
Mr. Berk visste hvor mor hadde smykkene og pengene.
Hvordan fikk Mr. Berk brosjen ut av boksen og inn i teltet til Will?
Hva om han aldri la den i boksen?
Der har vi det. Et triks.
Husker dere da Mr. Berk la klokken i smykkeposen?
Han må ha tatt ut brosjen, lagt den i lommen...
- Og gitt den til... - Frederich.
Han må ha stjålet Wills sko.
Det betyr at Frederich må ha dratt til Wills leir-
- kledd som landstryker, og lagt klokken og smykkene i teltet.
Mr. Berk måtte bare få sheriffen til å mistenke Will.
Haltingen.
Will sa at noen sparket ham i kneet.
De fikk ham til å halte, -
- og begikk brudd som haltende.
- I mitt hus. - Derfor gjorde han det på dagen.
Han satte spor i sølen, -
- og ville at noen skulle se ham halte bort.
Hva foregår der borte?
Vi fant ut av det, Kit. Vi må gå til politiet.
Ikke uten bevis.
- Vet du hvor vi skal? - Selvsagt.
Håper det.
Perfekt.
La oss se etter pengene på rommet deres.
Om noen kommer, blås i fløyten.
Er du sikker på dette?
Hvor ofte er dette huset helt tomt?
Alle er ute. Det er nå eller aldri.
Kom igjen.
- Ruthie, hold vakt. - Ok.
Vi må finne pengene. Hvor er de? Det er alle pengene vi har.
I krimbøker-
- er det vanligvis en knapp på siden av kofferten-
- som åpner et hemmelig rom.
Hvor er den? Hvor er knappen?
Ruthie, fant den.
Den røde lommeboken.
- Syntes du sa du hadde kart. - Jeg har det.
Jeg har et.
- Husker bare ikke hvor. - Flott.
- Trenger du kart for å finne kartet? - Jeg har et kart, Jeff.
Ruthie, kjedet til moren din.
Hvor er låsboksen?
Se på dette.
Dayton. Cincinnati. Hamilton.
Sarnia? Nei.
Columbus.
Cleveland. Ruthie, vet du hva dette betyr?
Ja.
- Nei. - Mr. Berks fetter-.
- Har vært i alle byene med landstrykerlovbrudd.
Milde måne.
Hvor kom denne fra?
Stirling.
Tegnet på faret.
Få ham til å slutte å hyle. Sett ham i buret.
- Han liker ikke press. - Ikke jeg heller.
Jeg hyler ikke.
Gi meg kartet. Kom igjen.
Hva gjør du?
Det er ikke noe kart.
Du har gravd ned sakene, men du vet ikke hvor.
La meg tenke, ok?
- La meg tenke. - Da blir du aldri ferdig.
Jeg la det på et sikkert sted, -
- hvor jeg ville finne det.
Ser du? Jeg er ikke så dum som du tror.
Ok, flott. La oss komme i gang.
Hvorfor er denne åpen?
Er alt der fortsatt?
Hvor er det?
Du lot det nok stå åpent ved et uhell. Kom igjen, vi stikker.
Hva gjør denne steinen her?
Den kom nok utefra.
Den har landstrykerskrift, Jefferson. Betyr fare.
Jeg liker det ikke.
Ikke i det hele tatt.
Hjelp meg med kofferten.
- Hvor skal vi med den? - Vi skal ingen steder.
Det er mistenkelig.
Du skal si hvor sakene er.
Så tar du 16-toget til Baltimore.
Alene?
Hater å reise alene.
Frederich, om instinktene dine stemmer, noe jeg tviler på, -
- vil jeg ikke ha nysgjerrige leieboere eller ambisiøse sheriffer på nakken.
Det er for risikabelt. Forstått?
- Vi drar. - Hva med Curtis?
Jeg lover å ta ham med i neste uke, ok?
- Du glemmer ikke rosinene? - Kan vi stikke?
Kom igjen.
Vent, frakken min.
Den er på stolen.
Kom igjen.
- Har du alt nå? - Ja.
Det er greit.
Snill ape. Jeg skal med i bilen.
Hvor skal du?
- Det er for farlig. - Jeg må få tilbake pengene.
Det er vår eneste sjanse til å beholde huset.
Kit, nei.
Kit.
Uff. Kit, hva gjør du?
Stirling. Stirling, våkn opp. Går det bra?
Ja.
Dere må kontakte politiet. Jeg blir med dem.
Hva?
- Hvorfor må jeg dra alene? - Fordi du må.
Curtis. Du kan ikke ta med en ape på toget.
Glad i deg også, Curtis.
Kom deg inn i bilen.
Du vet hvor alt er?
- Ja da. - Gjør du?
Hvilken vei skal jeg svinge?
- Til venstre her. - Takk for at du sa fra.
- Flott. - Slutt å kjefte.
- Prøver bare å få informasjon. - Jeg viser ikke hvor skatten er.
Jeg vet hvor den er, men ikke du. Hvem er smart nå, Mr. Skalletbart?
Dust!
- Miss Bond. - Miss Bond.
- Hva? - Miss Bond. Stirling, kom igjen.
- Miss Bond, vi trenger deg. - Miss Bond. Miss Bond.
- Vi trenger deg. - Hva?
Virkelig.
Vi fant ut at Berks-karene stjal pengene.
Kit gjemte seg i bilen.
De sa noe om en togstasjon.
Kom dere inn i bilen.
- Jeg drar. - Jeg ringer politiet.
Går det bra der bak?
Kit burde ikke blitt med.
- Hvilket tog skulle de nå? - 16.00 til Baltimore.
Hørtes ut som pengene var gravd ned i skogen ved stasjonen.
Interessant.
Vi må komme oss dit før de finner Kit.
Ok, hold dere fast.
Oj, oj.
Åtte, ni, ti.
Da graver vi.
Hva mener du med "vi"?
Tre, to, en.
Jeg har det nå.
Sju.
Her er det.
Greit.
Å, Miss Bond.
Miss Bond, nei.
Ikke bekymre dere. Det går bra.
Der er bilen til Berk.
Jeg har ringt politiet. De kommer straks.
Bli her, ok?
- Kom igjen, Ruthie. Vi følger henne. - Hun sa vi skulle bli.
Fort deg.
Der er hun.
- Kit. - Hva gjør dere her?
- Har noen sett dere? - Nei. Miss Bond tok oss med.
Hun skal hjelpe oss. Se.
Er det dette?
Forsiktig.
- Der ja. - Skuff.
Kom igjen.
Ja.
- De fant boksen. - Urettferdig.
Den er vår. Vår penger. Alt vi eier.
Du skal få den igjen, Kit.
- Kit var i bilen. - De skylder det på Will.
Miss Bond ringte politiet. De er på vei.
- Vent, hvor ringte hun fra? - Huset ditt. Hvordan det?
Telefonen virker ikke, Stirling.
- Å nei. - Å nei.
Miss Bond.
Miss Bond var med på det.
Hvorfor skjønte jeg det ikke?
Alle magikere har en medskyldig.
- Hva snakker du om? - Man kan ikke få noen til å sveve.
- Med mindre de spiller med. - Nettopp.
Hva gjør vi nå?
...snu deg og gå tilbake den veien...
Magi.
Her borte.
Hun har et kamera.
Kit.
Her borte.
Nei.
Kom deg opp. Nei, vent.
Han tar sakene. Ta ham.
Ta ham.
Det går bra, Stirling. Ingen vil skade deg.
Å nei.
Se, landstrykerleiren. Vi kan gjemme oss.
Jeg har en idé.
Hva gjør du?
Gir oss et forsprang.
La Kittredge-familien beholde pengene sine.
- Slutt. - Det var ikke en del av planen.
Det var 250 dollar der. De får ikke beholde noe.
Be dama di klappe igjen.
- Stille. - Dama?
Ikke vær naiv, Lucinda. Slik blir det heretter.
Hei, turtelduer.
Bra jeg kan landstrykerspråket.
Denne veien.
Kom igjen.
Tror vi er i nærheten.
- Kit? - Will.
- Hva gjør dere her? - De jager oss.
Berk-guttene og Miss Bond gjorde det.
- Berk-guttene? - Visste det ikke var deg.
- De følger oss. - De lurte deg.
Kom igjen.
Ja, det er flott.
Flott, ikke sant?
Bra du kan landstrykerspråket.
Kom igjen.
Hei. Unnskyld meg.
Jeg lurte på om noen kan hjelpe oss.
Vi var på piknik i nærheten, -
- og har visst rotet bort barna.
Det var leit.
Vi regnet naturligvis med at de hadde gått hit.
Naturligvis. Har noen sett bortkomne barn?
Nei.
Jeg har...
Skal vi se.
50, 70, 80.
Et hundre dollar, -
- som vil gi mye mat til barnet, -
- og gi noen av dere en ny start.
Så dere igjen kan bli-
- respektable medlemmer av samfunnet.
Respektable medlemmer av samfunnet?
- Ja. - Som dere?
Hallo, englebarn. Ta dem.
Hjelp.
Hjelp. Det er mine penger Gi dem tilbake.
Ikke så fort.
Slipp meg.
Nei.
Takk, ma'am.
- Bare hyggelig. - Lucinda.
Magien er borte.
Nei.
Tilgi meg, Kit. Alle sammen. Beklager.
Vi overbeviste oss selv-
- om at alt er lov i slike tider.
Jefferson, jeg var naiv.
Vi fjaset gjennom landet som Robin Hood, -
- og stjal fra de rike for å gi til de fattige.
Men egentlig-
- stjal vi fra rike og fattige og beholdt alt.
Det var det vi gjorde.
Og du, -
- Jefferson Jasper Renee Berk... -
Renee?
...er ingen Robin Hood.
Skal vi fortelle sheriffen at vi har oppklart forbrytelsene?
Si det ikke var en landstryker.
Ja.
Kom igjen. Forsiktig.
- Ha det, venner. - Ha det, Miss Bond.
Hvor er Countee, Will?
Kjenner dere til å gjemme noen der man minst ville ane det?
Ja. Nei.
Hei, Countee.
- Kledde du ham som jente? - Jeg er en jente.
Er han en hun? Er du en henne?
Hils på Constance Angel Eudora Garvey.
Beklager lureriet, -
- men jeg lovet faren å passe på henne.
- Det er farlig for jenter å streife. - Er dere sinte?
Selvsagt ikke. Jeg liker kjolen din.
- Takk. - Må jeg kalle deg Constance?
Nei.
Bra.
Du vil alltid være en gutt i mine øyne, Countee.
Takk, tror jeg.
Ja.
Landstrykere uskyldige
Omreisende magikere og bibliotekar tatt
Jente får belønning
Folk i Ohio Valley sier takk med $ $ $
Lokal jente fakker tyver og redder hjemmet
Ser godt ut.
- Så utsøkt. - Herlig, Margaret.
Vi har mye å være takknemlige for.
Hør, hør. For Kit.
Vi ville ikke vært her uten deg.
For Kit.
Faren din ville vært stolt.
Hva har du hørt fra Chicago, Margaret?
Kit, kan du sende bønnene til Miss Dooley?
Ja.
- Kit. - Will? Countee?
Ma'am.
Beklager å forstyrre, -
- men siden det er høsttakkefest, ville vi takke.
Det tar bare et øyeblikk.
Kom inn.
- Får vi? - Gjerne.
- Å, Will. - Dette er vår takk.
- Denne. - Hei. Takk.
Hei.
- Hei. - Hei.
Får ikke takket deg nok, Miss Kittredge.
Herre min... Will.
- Lag en stor gryte. - Har aldri sett...
Hei. Tusen takk.
- Takk. - Tusen takk.
Vær så snill og bli.
Kan ikke tenke meg noen bedre feiring enn med alle dere.
Vil dere bli med?
Vi føler oss beæret.
Hallo?
Pappa?
Pappa.
Å, Kit. La meg få se deg.
Å, kjære.
Du lovet å skrive hver uke.
- Det har vært... - For lenge.
Vet det, Kit.
Jeg tenkte alltid: "I morgen får jeg gode nyheter."
Men det fikk jeg aldri.
Så innså jeg-
- at om jeg ikke kunne se deg-
- eller moren din i øynene, og si hva som skjedde, -
- var det som den gamle bilen.
Jeg lot det knekke meg.
Jeg lar meg ikke knekke.
Kit?
Jack?
Jeg er her.
Jeg skal få meg jobb.
Jeg lover.
I Chicago?
Nei, Kit.
Her i Cincinnati.
Jeg er hjemme for godt.
Mer juice?
Jeg må takke. Dette er herlig.
Tusen takk.
Mr. Pennington.
Takk, sir.
Sønnen din på min alder... -
...skriv til ham... -
...i kveld... -
...for min skyld.
- Unnskyld meg. Alle sammen - Vent.
Vær stille, alle sammen.
Countee vil si noe.
Klar?
"Kua hoppet over månen."
Hvorfor hoppet den over månen?
Det er teit.
Jeg har prøvd å lese, og så står det dét?
Kom hit.
Stolt av deg.
Hei.
Kit, kjære.
Besøk til deg.
Margaret Mildred Kittredge.
Mr. Gibson?
Her. Rett fra trykkeriet.
Nedgangstidene sett med barneblikk
- Mener du...? - Gratulerer, journalist.
Du står på trykk.
Mamma, pappa, hørt dere? Jeg står på trykk.
Å, kjære. Jeg visste du ville få det til.
La oss vise det til alle.
Mr. Gibson, kan du ikke ta én drink?
Det er høytid. Alle feirer.
- Kanskje én, Mrs... - Det er miss. Miss Dooley.
Du kan kalle meg May.
Det var navnet til min mor.
Du store min.
For et sammentreff.
Hva slags drinker lager du i kveld?
I november det året, tenkte vi ikke på hva vi hadde tapt.
Vi feiret det vi hadde.
Er alle klare?
Ja.
Greit.
Nå er vi én.
- Du store min. - Jeg er én med apen.
Ikke si det til mor.
Vent. Vi har ikke avlagt trehytte-eden.
Nedgangstidene endret livene våre.
Den gjorde at vi slet, men styrket oss samtidig.
Kit, se, apen har kameraet ditt.
Uansett hva livet bød på, -
- var jeg forberedt.
SLUT Tekst: SDI Media Group
(NORWEGIAN)